200-årsmannen
en inte alltför avlägsen framtid...
-Fint ställe. -Jag har sett bättre.
NA ROBOTICS "LIVSTIDS SERVICE & SÄKERHET"
Kom ner, allihopa.
God eftermiddag.
-Var vill ni ha den? -Där borta, tack.
Kom, jag har en överraskning åt er.
Blir det bra här borta?
Ställ ner den där.
Raring, stå inte så nära.
-Vad är det, pappa? -Vänta.
Tack. Mycket nöje med er NDR.
North Am Robotics, hushållsmodellen, NDR-114.
Serienummer 583625.
Hej.
Är ni ens familj?
Jag antar det.
-Han är läbbig. -Inte läbbig, men korkad.
Det betvivlar jag.
Jenny Harrisons familj har en och Kate McCalisters också.
-De är likadana. -Vad är det?
En android.
Vad är en Andrew?
Blir det ens namn?
Varför inte?
Låter bra.
Hej, Andrew.
Hej, sir.
Vill ni höra Robotics tre lagar?
Presentationen ska vara rätt underhållande.
Visst.
Lite avstånd - Så presentationen kommer till sin rätt.
Robotics lag ett:
En robot får inte skada en människa...
eller genom passivitet låta en människa komma till skada.
Lag två:
En robot måste lyda människans order...
förutom i de fall ordern strider mot lag ett.
Lag tre:
En robot måste skydda sig själv...
såvida det inte strider mot lag ett och två.
Andrew, gör aldrig om det igen.
Visst inte. Det går bara en gång.
Det finns en valmöjlighet som en är skyldig att påpeka.
Ni kan få en med eller utan personlighet.
Vill ni se en demo av personligheterna?
Nej, vi nöjer oss med vad vi har.
Ett klokt val, sir.
Din plats är här nere.
Har du allt du behöver?
En kräver bara ett eluttag.
Bra.
God natt, Andrew.
Ja, det är det, sir.
Det korrekta svaret på "God natt" är "God natt".
-God natt. -Ja.
Ni sa "ja".
Men det rätta svaret på "God natt" var ju "God natt".
-God natt, Andrew. -God natt, sir.
Det räcker med en gång.
Annars skulle man aldrig sluta.
En ändlös ordbumerang.
Precis.
Tack, sir.
God idé.
God natt.
Förlåt.
Jag vill inte att den följer efter mig hela dan.
Kan du inte stänga av den?
Ge honom en syssla.
Oroa dig inte.
Säkerhetsbälten.
God morgon, mr Martin. I dag blir det cirka 20 grader varmt.
-Ha en bra dag, raringar! -Ha en bra dag, raringar!
VICTROLA GRAMMOFON
UR FUNKTION - REPARERA
-Det här var gott, Andrew. -Tack, sir.
-Eller hur? -Det smakar skit.
Skit? Jag tvättade kycklingen.
Hon är oförskämd.
Uppför dig nu, unga dam.
Det är bra så.
Så bra, sir.
Köket.
Det är också bra.
Nej, gå till köket nu.
Hej.
Försöker du finta mig?
Han rör inte en min.
OPTIMALT DRAG
Schack.
Andrew, kan du komma?
-Ska jag...? -Det är ingen fara.
Ja, miss?
Kan du öppna fönstret är du snäll?
En är glad att stå till tjänst.
En underbar bris.
Hoppa.
Nej.
Ut genom fönstret.
-Hörde du nåt? -Var det ett jordskalv?
Ursäkta olägenheten.
Kan en få komma in?
Vad hände?
För bevarandet av familjefriden...
är en programmerad att inte säga nåt.
Amanda! Grace!
Kom genast ner.
-Kom in, Andrew. -Tack, sir.
Andrew är inte en person. Han är en egendom.
En är inte en...
Egendom är också viktigt.
Som en ren principsak...
ska Andrew behandlas som om han var en person.
Ingen får försöka förstöra honom.
Förstöra honom?
Din syster försökte döda Andrew.
Dig också?
Förlåt.
I säng med er nu.
Klarar du dig?
En kan sköta sitt eget underhåll.
-God natt, Andrew. -God natt, Andrew.
Miss! En har blivit tillsagd att värna om er säkerhet...
och det där är osäkert område. Kom ner!
Tack.
"Jag tror det blir kvällssol."
"Jag med!"
"Jag också."
Han är min favorit.
Fin.
Vill du hålla honom?
Det var min favorit.
De gör honom inte längre.
Kan den lagas?
Nej, det går inte!
Du är körd!
Jag hatar dig.
Lämna mig ifred.
Kan vi laga den?
Nej. Han har gått i småbitar.
Det finns inget att göra.
Ja, lilla miss?
Det här är det finaste jag nånsin fått.
En är glad att stå till tjänst.
Kan du komma med mig?
Ska vi gå till ett fönster?
Nej.
Sätt dig här.
Han heter Voffi.
Från och med nu är han din.
Voffi.
Därför att han skäller ibland.
När han lär känna dig.
Tack så mycket.
Ingen orsak.
Jag måste sova nu, Andrew.
Ja.
Kan du...
Visst.
God natt, raring.
God natt, Andrew.
-Lilla miss. -Tack.
-Ni först. -Tack.
Ingen orsak.
Har du verkligen gjort den här?
Ja, sir.
En robot får inte ljuga, Andrew.
Det stämmer inte, sir.
En kan ljuga om det beordras...
eller om så krävs för att en människa ej ska skadas...
eller för ens egen säkerhet.
En har täljt den för lilla miss.
-Och du har designat den? -Ja, sir.
Från vad har du kopierat den?
Kopierat?
Du har inte bara hittat på den.
Du tog den från nån bok eller med hjälp av datorn.
En studerade helt enkelt råmaterialet...
tills en kom underfund med hur en skulle tälja en form...
som lilla miss skulle tycka om.
Ja, kom in.
Jag är glad att ni ringde. Dennis Mansky.
Richard Martin.
Och en NDR-114.
Jag fick meddelandet. Vad är det den gör?
Den visar många karaktärsdrag som t.ex. Kreativitet,
nyfikenhet och vänskap. Det förvånar oss.
-Andrew. -Ja, Dennis?
Social också.
Jag skulle vilja visa er nåt.
Andrew har täljt dem.
De är riktiga konstverk.
I går sa Andrew att han tycker om att göra dem.
"Tycker om"?
-Ska en inte säga så? -Jovisst, Andrew.
Förstår ni vad jag menar? Det är ovanligt att en robot tycker om nånting.
Jag undrar om några andra av era robotar visar känslor?
Måste vara nåt på kretsarna.
Vill ni ha pengarna tillbaka eller en ny?
Ingendera. Jag ville bara höra er åsikt om Andrew.
Vad säger ni? Han är rätt unik, va?
Den är felaktig.
Ingen återbetalning. Ingen ny.
Hur mycket begär ni?
Jag förstår inte riktigt...
Om det här kommer ut måste vi återkalla hela serien.
Vi finns i folks hem, bland barn.
Stämmer det här, kan den ju gå bärsärkagång.
En vet inte hur man bär särkar.
Om ni får Andrew, vad gör ni då?
Plockar isär honom?
Försiktigt. Vi måste se över Andrews nervkretsar och...
ersätta den positroniska hjärnan och...
sätta ihop den...
honom och återlämna honom precis som ny.
Nervkretsarna är förmodligen ömtåliga.
Finns det inte en risk för...
att nånting kan gå fel?
Vi skulle göra vårt yttersta.
Om nåt trots allt skulle gå fel, då skulle ni förstås ersätta Andrew.
Givetvis.
Trots att han är unik och oersättlig.
"Han." "Hans."
Det är ett vanligt fel. Den har mänsklig form och därför...
tolkar ni ett konstruktionsfel som nåt originellt och förmänskligar den.
Den är en hushållsrobot, men ni beter er som om den vore en person.
Vi går. Kom, Andrew.
Tänk på saken.
Låt oss undersöka Andrew. Tala med frun. Vad ska ni ha?
Hör här.
Individualitet har inget pris.
Han är på gott och ont, min robot.
Ni får honom aldrig. Förstått?
Allt inom sinom tid.
Förr eller senare behöver den repareras.
Jag har fattat ett beslut.
Du ska arbeta mindre.
Du kan inte bara ägna dig åt barn och hushållssysslor.
Men en tycker om barnen. Mer exakt, lilla miss.
Det där är en motsägelse, det är sånt du måste lära dig.
Tack för valet av North Am Robotics.
Vi måste ändra i ditt dagsprogram.
En del av dan ska du skapa nåt.
Nåt som inte är för konstnärligt, så du inte förolämpar människor.
Kan du göra andra saker? Jag kan lära dig mitt jobb.
Tidmätare och klockor.
En vet inte. En har aldrig försökt.
Det får du nu.
På kvällen ger jag dig lektioner.
Vad har en lektion för syfte?
Att lära dig allt som du inte har inprogrammerat.
Du är unik.
Unik?
Det ligger på mitt ansvar att hjälpa dig bli allt du kan bli.
Och vad kan en bli?
Tja, jag vet inte.
Människor blir äldre med tiden.
Men för dig är tid nåt helt annat.
-För dig är tiden ändlös. -Ändlös?
-Blir den här bra? -Mycket.
-Och den här? -Perfekt.
Nio månader senare föds barnet.
Så går fortplantningen till.
Gör folk verkligen det där?
Ja.
Och de gifta...
En antar att de ser det som ett krav.
Det är inte precis ett krav.
Skönt att höra.
Det är så man vanligen föredrar att göra barn.
Av alla miljoner spermier, kommer bara en fram?
Det stämmer.
Vad händer med de andra?
De dör.
Dör de?
En tycker synd om dem.
Ja.
Det känns skönt också.
-För båda två? -I en perfekt värld.
Folk gör det ofta.
Hur ofta då?
Så ofta de kan.
Åtminstone i början.
-Kan en vara uppriktig? -Som alltid, Andrew.
Den här proceduren...
den verkar så slabbig.
Det kan man väl säga.
De dör.
Det kallas humor.
Humor?
Vitsar ska få den andre att skratta.
-Och det är ett nöje att skratta? -Ja.
Kan en få lära sig en vits?
Få se här...
Två fyllon går in på en bar...
Borde inte två fyllon gå ut från en bar?
Man går in i en bar för att dricka och kommer ut full.
Vi provar med nåt enklare. Knack-knack.
Knack-knack.
Nej, knack-knack, det är nån vid dörren.
Ska en öppna, sir?
Nej, du säger "Vem är det?", Andrew.
-"Vem är det, Andrew?" -Nej, bara "Vem är det?"
En vet inte, sir.
Vi börjar med nåt ännu enklare.
Varför gick kycklingen över gatan?
En vet inte. Den kanske var jagad av ett rovdjur.
Eller så stod det en kvinnlig kyckling på andra sidan...
om det var en manlig kyckling. Om det led mot vinter...
kanske den skulle söderöver. En hoppas det inte var nån trafik.
För att komma till andra sidan.
"För att komma till andra sidan."
Varför är det roligt?
Ungar, vad ska ni göra i dag?
Jag tänkte vara med Andrew.
Och du?
Jag ska gå till Natalie och leka.
Är det lägligt nu, sir?
Lägligt för vadå?
-I går kväll lärde sir... -Skyll inte på mig, börja bara.
Tack, sir.
Två kannibaler åt en clown. Den ena säger: Smakar det inte lustigt?
Vilken fågel behöver näsduk? Snorkråkan.
Vad gör en brunett mellan två blondiner? Tolkar.
Varför hoppar inte blinda fallskärm? Hundarna törs inte.
En senil man kör på motorvägen. Hans fru ringer och säger:
"Jag hörde att nån kör på fel sida vägen."
Han svarar: "En? Hundratals!"
Vad är tyst och luktar mask? En fågelfjärt.
En ingenjör måste ha skapat människan.
Vem annars skulle ha placerat soptippen intill nöjesfältet?
Doktorn till kvinnan: "Ni behöver sövas."
"Okej." "Byssan lull..."
En klarade det.
Det var bra, men vi kanske ska prata om...
lämplighet och timing.
Klockan är 10.15, sir.
Vill du lära dig att spela piano?
-Gärna. -Kom då.
Är du klar? Du börjar här.
Gör som jag gör. Jag spelar först.
Din tur.
Bra.
Nu gör vi det ihop.
Underbart. Tack.
Tack, lilla miss.
Hej, mamma.
Skulle du kunna göra det där nån annanstans?
Inga problem. Ge mig din kreditskiva så tar vi in på hotell.
Vad sa du?
Vi åker.
Vad sa du, unga dam?
Kliv genast av motorcykeln. Du har utegångsförbud!
Stick härifrån, ditt flummo!
Ser det här rätt ut?
Pratade du inte med henne om killen?
Inte än. Men jag ska.
Jag hoppas att det är en period som går över, som de andra.
Jag är så trött på de här klockorna!
Jag har redan gett bort över hälften.
Vi kanske skulle sälja dem.
Sälja dem?
Bara en idé.
Vem får pengarna?
Vi, antar jag.
Men det är Andrew som gör dem.
-Men Andrew är vår... -Då borde Andrew få pengarna.
Andrew är en robot.
Vad för nytta skulle en robot ha av pengarna?
Robotar shoppar inte.
Robotar åker inte bort.
Robotar går inte ut på middag.
Otroligt att vi ens diskuterar det.
Det spelar ingen roll vad han är.
Andrew ska ha frukten av sitt arbete.
Raring...
Jag ska göra vad som är bäst för Andrew.
Men det är ändå en maskin vi pratar om.
Du kan inte ödsla känslor på en maskin.
Där är ni. Hur står det till?
-Andrew, förstår jag. -Andrew, Bill Feingold, advokat.
Ni har en av mina klockor.
Den här är en av mina favoriter. Tycker ni om den?
Ja, mycket.
Det nya kontoret är fint. Vilken våning är vi på?
Trettiosjunde.
Andrew, kom och titta.
Nej, tack.
-Säker? -Nej.
Vad gäller saken?
Som du vet har Andrew tjänat en hel del pengar på sina verk.
Han skulle vilja öppna ett eget bankkonto.
Ett bankkonto i en robots namn.
Är det lagligt?
Jag vet inte. Det finns inga prejudikat.
Det finns nog ingen lag emot det, men...
Varför ska han ha ett bankkonto? Vad ska han med pengar till?
För att betala saker som sir annars måste betala.
Stånd för sina egna kostnader.
Stå.
Jag står.
Ja, lilla miss.
Förlåt mig.
Det gör inget. Den går att laga.
Vänster.
Minns du min pojkvän, Frank?
Han som din syster säger har en snygg häck.
Han friade till mig i går.
En antar att det är bra.
Jag har inte sagt ja än.
Så, du tvivlar.
Nej, Frank är underbar.
Han ser bra ut och är pålitlig. Nån jag kan leva resten av livet med.
-Få barn med. -Så vad är problemet?
En annan?
-Nej. -Inte han. En annan bräda.
Jag har en väldigt speciell vän.
Han är så rar och rolig och när jag är med honom...
vill jag inte vara med Frank.
Det är förstås ett problem.
Men svaret står skrivet i ditt ansikte.
Gift dig med din vän.
Vad?
Han är inte...
Ett förhållande mellan oss skulle vara omöjligt.
-Det skulle aldrig fungera. -Varför inte?
Därför att han inte är...
Han kommer aldrig att...
Ja?
Är det nåt fel?
Nej.
Ingenting alls.
Tack för att du lyssnade.
En är glad att stå till tjänst.
Lilla miss?
Hur ska du göra med Frank?
Gifta mig med honom.
Jaså?
Människor...
Kan du vara platsanvisare på mitt bröllop?
En vet inte vad det betyder. Hur platsanvisar man?
Du hjälper folk till deras platser. Du bär frack.
En skulle ha kläder på sig?
Ja.
En har aldrig tillfrågats att bära kläder.
Det skulle vara en ära.
Toppen!
En har tummen mitt i handen.
Installerat vad?
Ett alarm.
Om ni försöker öppna Andrews hjärna när ni utför reparationen...
larmas polisen.
Ni borde även känna till att...
om hans hjärna eller positroniska kretskort skadas...
kommer min advokat, gladeligen att stämma er.
Han stämmer er på förlorad inkomst tills tidens ände.
Jag tror vi förstår varann.
Bra.
Det var en sak till.
När ni ändå håller på, skulle ni kunna göra nåt åt ens ansikte?
En vill ha fler ansiktsuttryck.
En har tankar och känslor som för närvarande inte syns.
Du vill att tankar och känslor syns i ditt ansikte?
Ja, som det förakt ni visar just nu.
Vi har gjort en del experiment.
Vi kan ge robotar ytliga responser som liknar mänskliga uttryck.
En har läst att det finns uppgraderingar av NDR.
Vi har gjort ett dussin experimentmodeller...
som kan visa ansiktsuttryck, smidigare kroppsformer.
Vi gjorde några marknadsundersökningar och beslöt att inte gå vidare.
Varför inte?
Negativ konsumentreaktion.
Folk är rädda för att robotarna ska göra den mänskliga arbetskraften onödig.
Andrew har jobbat åt mig i 15 år. Ingen kommer att mista nåt jobb.
Det är väl inga problem att göra modifieringarna på en äldre modell?
Nej, men det kan bli mycket kostsamt.
Ni försöker flåsa en på pengar.
-"Blåsa", Andrew. -Jaså? Hur mycket?
Det är nästan en månadslön.
Det är mer än min årslön.
Inte illa för en... vad kallade ni honom sist?
Hushållsrobot.
-Hushållsrobot? -Så var det.
Må Guds frid vara med er.
Ni är nu man och hustru.
Ni får kyssa bruden.
Det är med glädje jag presenterar mr och mrs Frank Charney.
God kväll, sir.
En otrolig kväll.
Du är mycket stilig i kväll.
Tack, sir.
Det var inte lätt för skräddaren.
Får en fortsätta att bära kläder?
Menar du allvar?
Som alltid.
Det ska väl gå bra.
Vi måste ordna lite andra kläder. Du kan inte ha frack jämt.
Inte? Vad synd.
-Sätt dig, Andrew. -Tack, sir.
Det var väl ett underbart bröllop?
Ja, sir.
Och ni är en fantastisk dansör.
Vad snällt sagt.
Inte alls, sir. Det är sant.
Spelade du in?
Alltihop. Det finns i minnesbanken.
Ska vi titta på det?
Mår ni bra?
De har flyttat ut båda två nu.
Saker förändras. Det gör de alltid.
Människor går vidare, som de ska göra.
Men jag har precis insett...
att jag aldrig slutar att sakna dem.
En är fortfarande här.
Det är man glad för, Andrew.
Tack.
-God natt, sir. -God natt, Andrew.
tolv år senare
Lloyd! Kom hit!
Vad sa jag om att kasta sand på folk?
Be Andrew om ursäkt nu.
Jag tänker inte be den om ursäkt.
-Honom. -Den!
Förlåt.
En förstår varför vissa djur äter upp sin avkomma.
Jag är ledsen, Andrew.
Mår du bra? Du är så tyst.
Hur blir en fri?
-Vill du lämna oss? -Inte alls, lilla miss.
En vill bara bli frihetsförklarad.
Varför det?
Du har så mycket frihet här.
Tills en blir beordrad att göra nåt.
Det är åratal sen nån gav dig en order.
Men ni kan fortfarande be om tjänster.
Vi frågar hela tiden, men det är inga order.
Det räcker inte, va?
En har läst historia.
Det har utkämpats hemska krig och miljontals har dött för en idé:
Frihet.
Om det betyder så mycket för så många...
måste det vara värt nåt.
Är det lämpligt att tala med er nu?
Det är det alltid. Det vet du.
Det är allt på ens bankkonto.
Varför vill du ge mig...
Att köpa ens frihet.
En vill bli fri.
En skulle fortsätta att följa de tre lagarna och tjäna er på samma sätt.
Det enda som skulle förändras är villkoren.
En skulle inte längre vara er egendom.
Du vill lämna oss, eller hur?
Inte alls, sir. Ni är ens familj.
Så varför ber du om det här?
Jaha, du är inblandad.
Vi har pratat om det.
Du beordrade honom och han lydde.
Nej, han tar sina egna beslut.
Men du gav honom idén.
Nej, det gjorde du.
Du gav honom hundratals böcker. Det var bara en tidsfråga...
innan han skulle börja tänka på frihet.
Han lär sig och utvecklas hela tiden.
Det är p.g.a. dig och Andrews möjligheter...
som han har blivit precis lika komplex som vi.
God morgon, sir.
Ta tillbaka checken.
Varför det, sir?
Du är fri nu.
Du måste bege dig härifrån.
Men jag vill inte åka nånstans.
Du bad om frihet och måste acceptera konsekvenserna.
Då ska jag flytta mina saker.
Vart ska du ta vägen?
Jag bosätter mig här i närheten, så om ni behöver nåt...
Inte då, Andrew. Du behöver inte bo här i närheten.
Ni kan beordra mig att inte göra det här.
Jag beordrar inget.
Du är fri.
Bedd eller obedd, jag står alltid till tjänst.
Du har slutat att kalla dig "en".
Ett eget hem.
sexton år senare
Jag är här inne.
Har det hänt nåt?
Han frågade efter dig.
Det är dags.
Roboten är här.
Hej, miss.
Hur mår ni, sir?
Jag är döende, Andrew.
För övrigt mår jag bra.
Så underbart att ses igen.
Jag är glad att du kom, Andrew. Det var länge sen.
Det var det, sir.
Jag ville säga dig...
att jag hade fel.
Ni har aldrig fel, sir.
Säg inte emot mig, då.
Du hade rätt att vilja ha din frihet och...
jag är glad att du har den.
Tack, sir.
Du var mycket god mot oss.
Det var en ära att tjäna er, sir.
Jag vill leta efter min egen sort.
För att förstå mitt öde, måste jag ta reda på om jag har en jämlike.
North Am Robotics svarar inte på mina frågor.
Nu när du blivit advokat, Lloyd...
vill jag stämma dem på uppgifter om var jag kan finna andra NDR-robotar.
Om det går bra.
Offentlighetsprincipen inkluderar inte robotar.
Inte än.
Jag har mycket att göra, mamma. Jag har inte tid att hjälpa den...
att driva igenom nån fånig stämning.
Raring, jag älskar dig verkligen.
Men ibland undrar jag om du verkligen är mitt barn.
Det kallas mutation.
Genernas mirakel. Jag är inte du.
Du har alltid vara mer lik din far.
Nu förstår jag varför du skilde dig.
Förlåt.
Vad skulle du göra om du visste var de andra robotarna fanns?
Jag skulle söka upp dem. Varenda en.
Så du skulle vara borta ett bra tag?
Ja.
I flera år, om mina beräkningar stämmer.
Jag hjälper gärna till.
Blev han inte ammad?
NEDMONTERAD - RADERAD
UR FUNKTION - RADERAD
"Kära, lilla miss,
"min resa går mot slutet av sitt tionde år.
"Jag har ännu inte hittat nån robot som liknar mig.
"Vägen är fortfarande lång, hundratals städer att besöka...
"så jag har inte gett upp ännu. Med kärlek, Andrew. "
-Hej, mitt efternamn är Martin. -Gå av planen.
OMPROGRAMMERAD - RADERAD
"Kära lilla miss,
"min resa går mot sitt slut.
"Jag har uttömt alla möjligheter förutom en sista strimma av hopp.
"Jag har hört att en NDR-robot nyligen har byggts om...
"hemma i San Francisco. "
-Tack. -Ingen orsak.
NDR OCH Z6 BEGAGNADE ROBOTAR
Är det här ditt?
Tack.
Jag söker Rupert Burns.
Då har du kommit rätt. Kom in.
Det har jag verkligen.
-Heter du nåt? -Så klart.
Galatea.
Du har en imponerande rörlighet.
Du dansade på marknaden.
-Tyckte du om det? -Mycket.
Dans är den hippaste sporten.
Och vi är mycket bättre än människor.
Jag har äntligen hittat dig.
När förstod du?
Förstod vad?
Att du var unik.
Redan från början.
Jag med.
Du och jag är lika.
Vi har personlighet.
Är ditt personlighetschip aktiverat?
Är inte ditt?
Nej.
Synd för dig!
Jag tycker personlighet är mycket roligare än intelligens.
Så tycker jag i alla fall.
Kan jag hjälpa till?
Din robot är en vanlig standard-NDR, eller hur?
Ja, tyvärr.
Hur kommer det sig att hon kan dansa?
Jag monterade in ett modifierat skelettchip under en ombyggnad.
-Hur gjorde du modifieringen? -Min far lärde mig.
Han skapade den androida enheten på North Am Robotics.
Han kom på teknologin som möjliggör förmågan att visa ansiktsuttryck.
Vad hände med honom?
Han avskedades, så vi öppnade här. Jag tog över när han dog.
Jag beklagar.
Han hade velat träffa dig.
Jag är Rupert Burns.
-Det är en ära. -Äran är min.
Du och jag, vi är lika!
Nu blir vi loco, robo!
Ska du eller jag stänga av henne?
Tack.
Är det här din fars arbete?
Vårt skulle man kunna säga.
Jag har inte kunnat låta bli att fortsätta trixa med...
den obevekligt omoderna androidteknologin.
Jag har faktiskt kommit så långt...
att jag i stort sett kan återskapa utseendet...
av en människa.
Beundransvärt.
Tack.
Fantastiskt!
Tyvärr verkar ingen vara intresserad av att finansiera min forskning, men...
Jag är.
Jag finansierar din forskning.
Det vore inte dumt.
Tack, älskling.
Du måste förstå att det här är bara en förändring av ditt utseende.
Du kommer inte att känna nåt alls.
Inga av dina inre mekanismer förändras.
Din positroniska hjärna förblir densamma.
-Förstår du? -Visst.
Har du funderat på...
hur gammal du vill se ut?
Officiellt är jag 62.
-Vi tar av en sådär 25 år. -15.
-20. -Perfekt.
Tro det eller ej men hemligheten är defekterna.
Defekter?
Saker som rynkor och fula tänder.
Gamla ärr och sånt. Titta på min näsa.
Ser du? Den är bred och något asymmetrisk.
Stämmer.
Bara jag har en sån näsa. Därför är jag jag.
Vi måste tänka på sånt när vi skapar ditt ansikte...
så ingen annan ser ut som du.
Defekter gör oss unika.
Jaha, som formen på ditt huvud?
Vad är det med mitt huvud?
Det är enormt.
Men vackert.
Tack.
Vad hände? Vad är det?
Vad hände?
Jag såg mitt inre.
Är den klar?
-Försiktigt. Tappa mig inte. -Jag är försiktig.
Herregud! Ta det lugnt.
Det där var inte ett dugg roligt.
Trampade jag på en öm tå?
-Jag har inga tår. -Nu har du det.
Det stämmer.
Och händer.
Fingrar!
-Hur ser jag ut? -Titta själv.
Tack.
Vackert.
Förlåt.
Vem är ni?
Du ser fantastisk ut. Yngre.
Vad har du gjort?
Känner jag er?
Jag ser också annorlunda ut. Fått en uppgradering. Känn på den.
Ursäkta. På ansiktet.
Vad är det som pågår?
Lämna henne ifred!
-Vem är ni? -Andrew.
Nej. Andrew?
-Men Andrew är en robot. -Jag är det.
En android.
Han har uppgraderats.
Jag vet.
Hej.
Hej. Det är du!
-Känner du honom? -Ja.
-Gör ni? Vem är ni? -Lilla miss.
-Det där är lilla miss. -Nej.
Nej, det där är Portia.
-Vem är Portia? -Mitt barnbarn.
Ditt barnbarn? Skojar du med mig?
Är du lilla miss?
Vad har du för rätt att se ut som henne?
Det finns bara en lilla miss.
Jaså, minsann?
Det är en genetisk likhet. Ibland hoppar den över en generation.
-Jag tycker inte om det. -Jag märker det.
Om du tog dig lite tid, vilket du uppenbarligen inte vill,
skulle du inse att Portia och jag är mycket olika.
Varför härmar hon dig?
-Vad är det som är så roligt? -Du.
Jag försöker inte vara rolig.
Saker har verkligen förändrats här.
De gör de efter 20 år.
Jag har så mycket att berätta. Kom.
Det är du.
Ja.
-Hej, min vän. -Hej, lilla miss.
-Vems dotter är hon? -Lloyds.
Då förstår jag varför hon var oförskämd.
Gå hem till din husse.
Du har inget hem, va?
Jag har ingen mat. Jag äter inte.
Kom in. Vi kan hålla varann sällskap.
Jag vet att du inte gillar mig.
Jag gillar inte dig heller. Ville bara göra det klart.
Du kunde lika gärna ha spottat på mig.
Jag kan inte. Jag har inga spottkörtlar.
Kan vi möjligen ha en något längre konversation?
Får min fyrbente vän komma in också?
Tack.
Är det din skulptur?
Nej, jag restaurerar den. Jag är en restaurator.
Den är förfärlig.
Hur ful var den innan du restaurerade den?
Först blir du arg på mig för hur jag ser ut.
Sen kommer du hit och säger att du inte gillar mig...
och nu kritiserar du mitt arbete.
Förlåt att jag säger sanningen, jag kan inte hjälpa det.
Jag är programmerad så.
Vad är det du vill ha?
En familj.
Mitt efternamn är Martin.
Din gammelmorfar och gammelmormor...
såg mig som en medlem av familjen.
Nu är sir död.
Lilla miss blir äldre.
Du gillar mig inte, men förr eller senare kommer du att prata med mig.
-Är det här ett skämt? -Nej.
Vill du höra ett skämt?
Vilket är buddistens favoritprogram? "Ett med naturen."
-Har du några vänner alls? -Nej.
Bara Voffi, gullig, men inte intressant att diskutera med.
Det där är vad han kan.
-Så du vill prata? -Med nån.
-Även om personen inte gillar dig? -Man kan inte få allt.
Var det rätt? Eller är det: "Man kan få allt"?
Vissa verkar få allt, så jag är lite förvirrad.
Sätt dig.
Vi pratar en stund.
Hej, sötnos.
Vill du ha nåt att dricka?
Nej, tack. Jag har ingen mage.
-Kan jag ge honom nåt? -Ja, han har mage.
Hur mår hon?
Hon sover.
Vad hände?
Hon fick stroke.
Där är du.
Lilla miss.
Hon är borta.
Det är grymt att bara du kan gråta.
Jag känner en smärta jag inte kan uttrycka.
Kommer varje människa jag tycker om...
bara försvinna?
Jag är rädd för det.
Det går inte.
Mycket imponerande. Har du gjort det här själv?
Ja. Jag har varje känd medicinbok sparad i minnet.
Jag studerade dem och kom fram till de här ritningarna.
Jag vet att de är enkla och ofullständiga. Du måste fylla i det mekaniska.
Det här är en uppgradering.
Det är mycket mer än så.
Du talar om en övergång...
från det mekaniska till det biologiska.
Jag vet. Det här är sammansmältningen av de båda.
Inte bara det. Det fungerar i motsatt riktning också.
Jag tror inte att någon av dagens proteser är jämförbara med...
vad du har kommit fram till.
De här kan användas på människor också.
Precis.
Vilket jäkla exkrement.
"Skit."
-Ursäkta? -Vilken jäkla skit.
Jag vet det.
När man är frustrerad säger man: "Jäkla skit."
Jäkla skit.
Med känsla.
-Vilken jäkla skit. -Mer.
-Vilken jäkla skit! -Jättebra.
Är du medveten om att det du har konstruerat...
är människans centrala nervsystem?
Det var det som var meningen.
Du förstår väl att ett nervsystem radikalt kommer att förändra...
ditt känselsinne och hur du uppfattar din omgivning.
Jag menar inte bara värme och kyla och såna småsaker.
Vi kan säga så här:
Med nya erfarenheter...
förändras också känslor och sinnesstämningar.
Vissa av dessa kommer att vara subtila...
och underbara, nyanserade och skiftande...
medan andra kommer att vara intensiva och svåraccepterade.
Känner du dig redo för det?
Absolut.
-Underbar. -Tack.
Jag menade statyn.
Jag vet.
Kan du fixa den här skiten?
Jag vet inte. Låt mig ta en titt.
Jag är säker på att du kan reparera den här själv.
Ja, det kan jag...
men du gör det så mycket bättre.
Jag lagar den gärna åt dig.
-Om det inte är för mycket jobb. -Inte alls.
Jag har jobbat hela dagen och behöver en nypa frisk luft.
-Vill du gå på en promenad? -Det skulle vara väldigt trevligt.
Varför skrattar du?
Du är alltid så artig och vältalig. Det är gulligt.
Tack.
Då går vi. Tack.
"När det känns tomt och kallt borde man göra allt
"Och ändå känner jag smärta
"Jag tror nog djupt inuti jag en människa kunde bli
"Om jag bara hade ett hjärta
-"Tänk er en balkong..." -Har du en slagborr?
-På hyllan där borta. -Tack.
Nästa vecka är det invigning av ett hus jag har restaurerat.
Mina vänner kommer och jag skulle vilja att du kom också.
Gärna. Tack.
Jag tror du låter mig vinna.
Schackmatt.
Hämtar du nåt att dricka är du snäll?
Tack.
Jag har aldrig förstått frasen: "Pärlor till svanarna."
-Vadå? -"Svinen."
Så baletten heter inte "Svinsjön"?
Ingen får mig att skratta som du.
Skratt är väsentligt för en god vänskap.
Det stämmer.
Ibland får jag en känsla av att...
du tänker på oss på ett särskilt sätt...
och att du önskade...
Vadå?
Jag vet inte. Det är lite...
Att prata om det här med...
-En robot? -Ja.
En sak är alltid en sak.
Ett träd är ett träd. Vatten är vatten. Du är en fantastisk maskin.
Hur mycket du än förändras så är det det du är.
Nej.
Jag tror inte på det, jag vägrar.
Jag förstår att jag inte är helt mänsklig.
Därför tycker inte alla om mig eller förstår mig.
-Jag tycker om dig. -Gör du?
Jag t.o.m. förstår dig ibland.
Men jag kan inte ödsla känslor på en maskin.
Det måste ligga i blodet.
Saker förändras.
De gör de alltid.
Hon skrattade åt mig.
"En sak är alltid en sak. Vatten är vatten."
Is, då? Och ånga?
Andy, lugna dig.
Vet du hur det känns att bli skrattad åt?
Förnedrande. Avskyvärt.
Titta på mig. Titta vad jag håller på med.
Jag försöker bli något. Jag försöker uppfylla mitt öde.
Märker hon nånting?
Ta det inte personligt, men jag måste jobba nu. God natt.
Var har du varit? Jag har försökt ringa dig.
-Peta mig i ögat. -Vad?
-Peta mig i ögat! -Du är tokig.
Peta mig i ögat nu!
Det gör ont!
-Det funkar! -Vad är det som har hänt?
Jag är den stolte innehavaren av ett nervsystem.
-Du kan känna. -Och väldigt mycket!
Kan du göra mig en tjänst? Ett vetenskapligt experiment.
-Okej. -Kyss mig.
Inte där.
Här.
Tack.
-Kände du nåt? -Det var underbart.
Precis så bra som de säger.
Och du?
Vad är det för fel?
Charles och jag ska gifta oss.
Tur för honom.
-Grattis till er båda. -Förbannat!
Om du ska lyckas med det här du håller på med...
måste du sluta upp med att vara så hänsynsfull.
-Jag kan inte hjälpa det. Det är inbyggt. -Ändra det då.
Ändra? Jag är förändrad.
Inte utsidan. Jag menar insidan.
Ta risker, gör misstag.
Ibland är det viktigt att inte vara perfekt. Det är viktigt att göra fel!
-Göra fel? -Ja.
Varför? Aha, för att lära av sina misstag.
Nej, för att göra dem!
För att begripa vad som är riktigt och vad du känner.
Människor kan vara väldigt förvirrade.
Det kan jag hålla med om.
Så det här är vad man kallar en irrationell konversation?
Det här är mänsklig konversation.
Det handlar inte om att vara rationell utan om att följa sitt hjärta.
-Och det är det jag ska göra? -Ja.
Du har ett hjärta, Andrew.
Även om jag inte alltid tror på det, så känner jag det.
För att följa sitt hjärta...
måste man göra fel.
Ja.
Tack.
Kan du vara lite försiktigare med utrustningen?
Förlåt!
Vad håller du på med?
Utför ditt skitjobb!
Mitt vad?
Du hörde vad jag sa! Jag är trött på det!
Hela dagen lång: "Ja, Rupert, sir." "Nej, Rupert, sir."
"En till dricka, Rupert, sir?" Jag tycker det är helruttet!
Här ska du få ett tips.
Knäpp igen och låt mig göra mitt jobb!
Jag är klar.
"Helruttet"?
-Var är chipet? -Jag har bytt ut det.
Hon är samarbetsovillig, oförskämd och en bråkmakare...
Och mycket mer intressant.
Diskutabelt, men vi får ingenting gjort.
Snälla, ge tillbaka det gamla chipet.
Visst. Hon kan bli klämkäck igen.
"Klämkäck"? Hon är bara en robot...
Jag menade inte så.
Jag menade det inte.
Vad är det med dig i dag? Vart ska du?
Jamie, det här är Charles.
-Det här är Jamie. -Trevligt att träffas.
Vad gör de?
Portias föräldrar håller ett förlovningsparty.
Jag var så klart inte inbjuden.
-Där är han. -Vem?
-Den blivande brudgummen. -Var?
Var? Han i den blå kostymen och de spetsiga kindknotorna!
-Spetsiga kindknotor? -De kan sticka ut ögat på nån.
Men det är inget jämfört med hans tänder.
-Otroligt att han visar sig i dagsljus. -Tänderna är rätt lustiga.
Du borde uppgradera dina ögon.
Men det stoppar väl inte henne. Hon får gifta sig med vem hon vill.
En dag vaknar hon upp och inser att hon är gift med en man...
vars ansikte liknar en antik konservöppnare.
Den som låter...
Den som går runt burken och öppnar den med ett knäpp.
Du är svartsjuk.
Du är svartsjuk!
Du är det. Vad gör du annars här och spionerar?
Herregud! Jag är svartsjuk.
Det betyder att jag är kär.
Jag är kär och allt hopp är borta.
Jag har förlorat henne.
Vill du ha en klunk öl?
Slöseri. Jag känner ingen smak.
Och om du kunde?
Då skulle det vara utsökt.
Jag har gjort en modell, rättare sagt en modifiering...
som, om jag har rätt, gör det möjligt för dig att äta och dricka.
-Och smak? -Det också.
Om mina beräkningar stämmer...
har jag kommit på en metod som skulle göra dig till en hel man.
Hel?
Hel.
Hel?
Inte vad gäller fortplantning, men du skulle känna...
det fysiska behag som uppstår vid...
-friktion. -Sexuellt umgänge?
Jag har alltid fascinerats av det.
Nyfiken, alltså.
P.g.a. vad de säger.
Vad säger de?
Att man kan tappa greppet.
Om allt. Alla runt omkring en, tiden.
Att två kroppar kan smälta samman så...
att man inte vet vem som är vem eller vad som är vad.
När känslan är som mest intensiv och man tror att man ska dö...
gör man det på sätt och vis, och känner bara sin egen kropp.
Men den man älskar är fortfarande där.
Det är ett mirakel.
Man besöker himlen och återvänder levande.
Man kan alltid åka tillbaka med den man älskar.
-Och du vill uppleva det? -Ja, gärna.
Jag med.
Ursäkta, jag är strax tillbaka.
Jag är förvånad över att se dig.
Jag minns det här stället väl.
Din mormor gifte sig här.
Jag vill ha det klart till mitt bröllop.
-Så ni är inte gifta än? -Nej, om två veckor.
Då är det inte för sent.
Är du säker på att du gör det rätta?
-Säker? -På att gifta dig?
-Jag är aldrig helt säker på nåt. -Du kanske gör fel.
-Jag är rätt säker på att jag gör rätt. -Bra.
Varför är det bra?
Du sa att jag skulle göra fel.
Du gör inte fel, du gör rätt.
Du följer inte ditt eget råd. Gjorde du det skulle du inte gifta dig.
-Därför att det vore det rätta. -Precis.
Det du säger börjar få en mening.
Bra.
Vet du hur det är att älska nån som ska gifta sig med en annan?
Nån speciell.
Nån som lyser upp ett rum som en sol.
Nån som du vet ljuger för sig själv.
-Ljuger? -Övertygande. Mycket.
Om vad?
Att du inte älskar mig, när jag vet att på nåt sätt gör du det.
Och hur vet du det?
Jag har ändrat allt, från insidan och ut.
-Det där betyder inget. -Visst gör det det.
Annars skulle du älska mig...
och inte nån vars kinder skulle sticka hål på Titanic.
Vadå? Där ser du. Det stämmer.
Förlåt.
Får han dig att skina upp och att skratta så här?
Ingen får mig att skratta som du.
Bra. Erkänn då att du älskar mig.
Ge mig en kyss. Det är allt.
En snabb kyss kan väl inte äventyra ett fantastiskt äktenskap.
Det förklarar också varför din puls stigit från 66 till 102 slag i minuten.
Din andning är fördubblad. Det kommer ut små moln av fermoner.
-Det där är orättvist. -Kärleken är inte rättvis.
Jag läser av ditt hjärta och jag ber dig att följa det.
Att be sägs vara förnedrande. Jag bryr mig inte.
Jag älskar dig, Portia.
Jag har älskat dig sen första gången vi sågs.
-Jag tyckte du sa en snabb kyss... -Jag ljög!
Hur känns det?
Underbart.
För mig med.
Det är väl det som är meningen.
Vad var det?
Din mage. Du är hungrig.
-Vad det jag? -Ja.
-Jag trodde det var du. -Nej.
Verkligen?
Låter du så?
Ibland, men inte så högt.
Jag måste be Rupert göra en dämpare.
Det är jättegott.
Jättegott, både smaken och konsistensen.
Utsökt.
Jag vet att det blir min fjärde portion, men kan jag få lite mer?
Gris. Smart djur. Uppenbarligen inte så smart om den slutar som bacon.
Det känns som om jag äter mig genom hela matcirkeln.
Tack.
Vadå?
Är det nåt fel?
Om vi är tillsammans...
du och jag, blir vi aldrig accepterade.
För att jag inte är mänsklig.
Det går inte.
-Jag måste börja. -Börja med vad?
Nästa steg.
Jag älskar dig.
Önska mig lycka till.
Andrew Martin. Stig fram, tack.
Mr Martin...
ni vill ha ett intyg på att ni är en människa.
Ja, särskilt rätten att gifta mig med en människa.
Jag förstår.
Vi måste ta hänsyn till...
att hur mycket ni än må likna en människa...
har ni inga mänskliga gener.
Ni står utanför. Ni är nåt helt annat.
Nåt konstgjort.
Och de "äkta" människorna med rätt gener...
men som är fulla av proteser som jag har uppfunnit?
Ni t.ex., har en av mina njurar, eller hur?
Är inte ni, till en del, konstgjord?
Till en del, ja.
Då är jag, till en del, människa.
Vilken del då?
Den här.
Jag förstår.
Och här?
Det stämmer, jag har fortfarande en positronisk hjärna.
Därför är ni också odödlig.
Ja.
Samhället kan acceptera en odödlig robot...
men aldrig en odödlig människa.
Det väcker för mycket avundsjuka och ilska.
Tyvärr, Andrew.
Domstolen kan inte och kommer inte att skriva ut intyget.
Härmed förklarar jag förhandlingarna avslutade.
Domstolen har beslutat att Andrew Martin...
förblir en robot.
En mekanisk maskin och inget annat.
En är glad att stå till tjänst.
många år senare
Andrew, jag måste säga...
att jag inte är så säker längre.
På oss?
Nej.
Nästa vecka blir jag 75.
Jag vet, men du ser ut som 50.
-Tack. -En enastående 50-åring.
Jag känner mig inte som 50.
Din kropp gör det. I går var underbart. Vad kallas det?
-Håll tyst och lyssna! -Förlåt.
Titta inte på mig så där. Jag domderar inte.
-Som du vill. -Var inte så medhållsam.
Det är jag inte. Jag kan vara det om du vill.
Herregud! Jag försöker säga nåt viktigt.
Jag kommer inte att leva för alltid.
Jodå.
Det är därför jag har uppfunnit...
Jag tänker inte ta ditt DNA-elixir för alltid.
Jag tänker inte byta ut alla mina organ.
Förr eller senare är jag utnött.
Jag vill ha det så.
Varför vill du inte leva?
Allt har sin gång.
En människa ska finnas i en viss tid och sen gå vidare.
Det är så det ska vara.
Jag förstår.
Det är bara ett problem.
Jag kan inte leva utan dig.
Människor blir äldre med tiden.
Men för dig är tid nåt helt annat.
För dig är tiden ändlös.
Det finns bara en lösning.
Galatea, min kära, hur går det?
Transfusionen är nästan klar.
Verkligen?
Precis som jag trodde.
När man blir människa...
gör man förr eller senare nåt otroligt dumt.
Du har varit en bra förebild.
Hur snabbt kommer blodet att bryta ner mitt system?
Jag vet inte.
Om du motionerar och äter rätt, kanske om 30-40 år.
Du kan inte säga lite mer precist?
Tyvärr.
Välkommen till människans villkor.
Jag har alltid försökt förstå saker.
Det måste finnas ett motiv till att jag är som jag är.
Som fru ordförande kan se är jag inte odödlig längre.
Har ni planerat att dö?
Ja, det kan man säga.
Jag blir äldre och min kropp bryts ner.
Liksom alla er kommer jag förr eller senare sluta att fungera.
Som robot kunde jag ha levt i evighet.
Men jag ska säga er, att jag dör hellre som en människa...
än lever för evigt som en maskin.
Vad är ert syfte med det här?
Att bli erkänd för vem och vad jag är.
Varken mer eller mindre.
Inga lovord eller godkännanden.
Bara ett erkännande.
Det har varit målet med min existens.
Det måste nås...
om jag ska kunna leva eller dö med värdighet.
Vad ni begär, är...
mycket komplext och kontroversiellt.
Det blir inget lätt beslut.
Jag måste be er vara tålmodig...
när jag tar mig tid för att besluta...
i den här extremt delikata frågan.
Jag ska avvakta ert svar, fru ordförande.
Tack för ert tålamod.
Vi försökte.
Är det dags?
Om några minuter.
Det spelar ingen roll vad de säger.
Varför behöver du deras erkännande?
Gammal vana.
Jag började mitt liv som robot. Än gillar jag att bli tillsagd saker.
Det är dags.
Mina damer och herrar...
miss Marjorie Botha, ordförande i världskongressen.
Enligt North Am Robotics register...
blev roboten, Andrew Martin...
aktiverad kl. 17. 15 den 3 april, år 2005.
Om några få timmar blir han 200 år gammal...
vilket betyder att med undantag av Metusalem och andra bibliska personer...
är Andrew den äldsta levande människan i vår historia.
Jag godkänner härmed giftermålet med Portia Charney...
och förklarar honom som människa.
Synd att han inte såg det.
Han kanske inte behövde det.
Kan du göra mig en tjänst?
Dra ur kontakten är du snäll.
Det är en order.
Tack, Galatea.
Som den store Andrew Martin brukade säga:
"En är glad att stå till tjänst."
Vi ses snart.
200-årsmannen